Der er en læk hos politiet. Du er truet af både Mimicas og politiet.
- Stockholms politi. - Jeg har et anonymt tip.
- De har en adresse på en TOZ-36. - Det kan være mordvåbnet.
Er den TOZ-36 det våben, politiet leder efter?
I Svens mappe fra rockerkrigen er der kvitteringer fra Vino Mondana.
Det er Mimicas restaurant. Mobsters har været et blindt spor -
- det har hele tiden været Mimicas.
Det er Stefans egen skyld. Han solgte os, og så bliver man skudt.
At det så var Christian, der skød, er lige meget.
- Velkommen til Kaliningrad. - Det er svaret på Operation Krajina.
Det her er en ubåd i Lada-klassen, Amur 1650.
Den er helt fra Den Kolde Krig.
Det er en af de absolut bedste russiske miniubåde.
Den har en tomandsbesætning og kan laste flere hundrede kilo.
Jamen, selvfølgelig.
- Tænk, at vi ikke så det. - Hvad?
Det er en kopi af Operation Calexico. Svens efterforskning.
Det var i Californien i 1990'erne.
De blev oversvømmet af billig kokain.
Ingen forstod, hvordan det blev indført i de mængder.
Til sidst viste det sig, at det blev smuglet ind fra Mexico -
- i en miniubåd af Los Arcos-kartellerne -
- som jo blev styret af Angel Velazquez.
Davors idol, som han har på ryggen.
- Hvordan ved vi, hvornår den kommer? - Det har vi ret godt styr på.
Den har brug for et moderskib.
Og lige nu er der i Kaliningrad ét af den slags skibe.
Alexander Nevskij, et ombygget civilt fragtskib.
Når det forlader havnen, må man tro, at det skal udsende en miniubåd.
- Hvordan ved vi, at de sejler? - I ser på en computer.
Der er tilmed apper, hvor man kan følge skibe på Østersøen.
Hvor kan man gå i land med den ubåd?
Hvor som helst langt Sveriges kyst.
Så må vi finde Mimicas forbindelse til kysten.
Et hus, en bådeplads, et lagerlokale.
- Så russisk militær hjælper Mimicas. - Ja, sådan må det være.
Det her er Operation Krajina.
INDEN VI DØR
Var han lykkedes, havde det været dig. Så du får muligheden.
Nej!
- Det er nok bare nogle dage. - Stop. Det er nok.
- Det er slut. - Er det slut, Christian?
- Jeg ved det ikke... - Hører du mig ikke? Det er nok!
Lad nu være.
Okay, vi beslutter ikke noget nu. Vi går hver til sit og ...
Gå hjem og prøv at få lidt hvile.
Christian ...
Jeg forstår fuldstændig, hvad du går igennem. Se på mig.
En om dagen. Så får du det meget bedre.
- Så hvad siger du, er vi enige? - Davor ...
Det er halv pris.
Hvordan skal I kunne levere de mængder?
Lorentz, I kommer til at overtage hele Gøteborg-markedet.
Jeg håber, du forstår, hvad det indebærer.
Det her er for alvor.
Dino Gustavsson er allerede med. Han overtager Norrlandskysten.
Og hvis det ikke fungerer?
Hvornår har det ikke fungeret?
- Godt, champagne? - Champagne.
- Er du en champagnefyr? - Ja. Har du også en joint?
Jo. Christian, fikser du en joint, lidt champagne og frokost?
- Hvorfor svarer du ikke? - Gå med dig.
- Hvad sker der? - Smut, Christian.
- Hvad? - Gå, jeg vil ikke tale med dig.
Jeg ved, hvad du har gjort.
Jeg forstår godt, hvordan du tænker:
"Hvis jeg er tavs, så slipper jeg måske-måske fra det."
Men problemet er, at vi har så meget.
Tekniske beviser, fingeraftryk, våbnet.
Alle ved, at det var dig, der dræbte Sven Birgersson.
Men dit største problem det er jo Sara.
Du skød din egen leders kone.
Og du forstår, hvor mange der vil dræbe dig.
Hvis du snakker, så kan vi beskytte dig.
Men hvorfor hjælpe en, der ikke vil hjælpe os?
Er vi færdige for i dag, eller hvad?
- Halløj. - Jeg er straks færdig.
Mærkeligt ... Jeg arbejder jo med en mordsag.
Det uidentificerede lig under broen.
- Nå ja. Kommer du nogen vegne? - Nej, ikke rigtig.
Men her var en pige for at se billeder af liget.
Det var hende.
- Blanka? - Ja ...
Hej. Jeg hedder Fausta og er betjent. Har du tid?
Bare snakke, okay? For jeg tror, du ved ting om Stefan Vargic.
Jeg ved, du så fotos af Stefans lig, og jeg ved, hvad der sker.
Du vil ikke det her mere, vel? Jeg er måske din vej ud.
Bare snakke, okay?
Han behandlede mig elendigt.
Men at han skulle blive myrdet, det er så uvirkeligt.
Det er modbydeligt.
Jeg tror, at din familie står bag mordet på Stefan.
Og på en politimand.
Sven Birgersson.
Øh ... Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Jeg tror, at du kan hjælpe mig.
Jeg har brug for al den information, jeg kan få: sms'er, mails -
- noget, der kan binde dem til mordene ... billeder.
Skal jeg forråde min familie?
Du skal gøre det, der er rigtigt for dig. Det her er din afgørelse.
Jeg skal læse lektier. Det lyder absurd, men sådan er det.
Blanka, hvem dræbte Stefan?
Hvem holdt våbnet?
Jeg ved det ikke.
Christian ... Christian, det er mor.
Jeg har lidt kinesermad med.
Christian.
Christian ... Christian, vågn op.
Christian, så vågn dog op!
Kom ... Vågn op.
- Svar nu ... Christian. - Alarm 112.
En ambulance til Skt. Larsgatan 18. Min søn er bevidstløs.
- Har han taget noget? - Jeg kan se nogle piller her.
Jeg sender en ambulance.
- Hvad er det, du tænker på? - Ingenting.
Det er bare en eksamen.
Jeg er ikke dum.
Du tænker på Stefan.
Blanka ...
Kan det her blive mellem os?
Vi har fået nyt fra Kroatien.
Stefan har det godt.
Føles det bedre?
Mors pige.
Krajina.
Velazquez.
Moderskibet sejlede for en time siden.
Og vi ved stadig ikke, hvor de slipper ubåden.
Men så haster det jo. Det tager vel højst en dag at nå Sverige.
Har du tjekket Blanka?
Ja, og Zvonomir, Pawel, dem alle, og jeg finder intet.
- Ingen ejendomme, ingen både. - Intet? Vi må bare lede videre.
Du ... Björn.
Hvor tror du, han fik pillerne fra?
Hvordan fanden skulle jeg vide det?
- Jeg ringer senere. - Jeg skal gå.
- Hvor skal du hen? - Arbejde.
- Det kan du ikke. Du skal hvile. - Nej, jeg skal arbejde.
Christian, hvad tog du?
Det blev for meget. Det sker ikke igen.
Men, du ...
- Du forsøgte ikke selvmord, vel? - Pawel ser alt, hvad vi gør.
Så lad os lade som om, at alt er normalt og sige farvel.
- Hvor fik du pillerne fra? - Gæt engang.
Farvel, mor. Tak, fordi du kom.
Det her er ikke noget forhør.
Der er ingen derude, og jeg optager det ikke.
Hyggeligt.
Men du ved, jeg er lykkeligt gift.
Jeg ved godt, hvorfor du holder kæft. Nogen snyder dig.
Nogen hænger dig op på tre mord, du ikke har begået.
Og hvis du fortæller det, dør du. Jeg ved, hvem det er.
Familien Mimica.
Folk ser dig som lidt kvikkere end de andre, ikke?
Men du er jo satans dum i hovedet. Fortsæt sådan her ...
- Så dør du. - Jeg er ikke bange for Mimicas.
Du har ikke engang fattet, det er din egen afdeling, der er rådden, vel?
Du mener, at der er en læk.
Siger du, at der er en læk her i bandeenheden?
Garantier?
Jeg kan garantere, at du ikke behøver gå til nogen anden mere.
Christian ...
Men du, vi høres ved. Ja, okay.
Mor har ikke sovet hele natten. Hvad sker der?
Noget med blodtrykket. De tror, det er stress. Men det er i orden.
Du tager på ferie i to uger til Florida.
Til Florida? Nej, nej, det går ikke.
Jo, det går.
Davor, ikke nu. Efter Operation Krajina.
- Du tager af sted.
Jeg har været med hele vejen. Jeg vil være med.
Okay. Det kan jeg godt respektere.
Vores rolle er alligevel marginal.
- Hvordan marginal? - Majmun overtager.
Skibet har forladt Kaliningrad, så i løbet af en dag, slipper de ubåden.
Majmun modtager den.
Her i Stockholm?
Nej, men det havde været fint.
Nej, det er en ejendom ved kysten, som...
- Det er Johnny. - Den skid.
Skåne-Johnny, det møgsvin.
Johnny ...
Du, hør nu ... Vi er jo ved at give den forkerte skylden.
Petter Hill er uskyldig. Han tør bare ikke fortælle, hvem der er skyldig.
Desuden tror jeg, der er en læk i bandeenheden.
- Forstår du det ikke? - Jo.
Men det er netop det her, der gør dig så god. Du giver jo ikke op.
- Nej. - Jeg har været i din position.
Jeg var overbevist om, at jeg havde ret. Jeg tav.
Så blev jeg forfremmet, og så viste det sig, at jeg tog fejl.
- Hvad? - Du kommer langt, Fausta.
For du er en betjent, der ved, hvornår man stopper.
Og ved, hvornår man skal trække sig.
Ikke sandt?
Den her afdeling skal have ro -
- for at hele. Og det er netop det, den gør nu.
Vi har jo fundet Svens morder.
- Hvad fanden er det her? - Du har nogle fine unger.
- Er tiden inde til at fortælle nu? - Nej.
Du kan ikke være tavs længere. Det holder ikke. Fortæl alt.
For deres skyld.
Okay.
Du kan beholde det.
Så når moderskibet har sluppet ubåden -
- har vi ingen anelse om, hvor Majmun møder den?
Vi har set efter boliger, lagre, men finder ingen forbindelse til kysten.
- Christian, du må prøve. - Jeg prøver at presse Davor.
- Så umuligt kan det vel ikke være. - At spørge igen er da for farligt.
Og hvad er din løsning så?
Jeg ved det ikke. Vi finder på noget.
- Hvornår? Hvornår? - Vi må tilbage til stationen.
Download så meget, du overhovedet kan fra harddisken.
Hvad er det for type film, du snakker om?
Jeg ved ikke, om jeg klarer det her.
Din familie har myrdet Stefan, en betjent og flere andre, og de lyver.
Det er kriminelt at tilbageholde beviser. Vil du virkelig miste alt?
Men det er selvfølgelig din beslutning, Blanka.
Jeg vil gerne.
Du havde nogle billeder, du ville vise mig.
Det her er Dubravka, min mor.
Og det her er min bror, Davor.
- En middag. - Vent. Gå tilbage.
Hvem er det?
Det er en ven af familien.
Hun er ikke indblandet.
- Kan du sende mig de her billeder? - Ja. Bestemt.
Petter, du ville tale med os.
Jeg vil tilstå.
Tilstå hvad?
Mordene på Sara Andersson, Sven Birgersson og Åke Loberg.
Ja, værsgo. Fortsæt.
Jeg dræbte Sara med et skud i hovedet.
Jeg vidste, hun var alene, så jeg ringede på.
Vi var jo venner, så hun lukkede mig ind. Jeg skød hende med det samme.
- Og hvilket våben brugte du? - Min egen revolver. En TOZ.
Hvad var dit motiv?
At starte en krig med Delincuentos og overtage Mobsters.
Okay, og mordet på Sven Birgersson?
Jeg vidste, han var en af strisserne, som overvågede os.
Hvordan kunne du vide det?
- Jeg husker ikke rigtig, det var... - Fortsæt.
Så besluttede jeg at finde ud af, hvor meget han vidste.
Så jeg fangede ham. Torterede ham.
Og da han stak af, så skød jeg ham og den gamle, der boede der.
Sikke en gang ævl.
Jeg forstår ikke, hvorfor du ikke skilte dig af med revolveren?
Ja, det var dumt. Jeg tænkte ikke på det.
Jeg er vel vant til at bruge den.
Hvorfor fortæller du det her nu? Du har været tavs i en uge.
Min klient har to små børn og en samvittighed.
Til sidst indhentede den ham.
- Sorry. - Lidt afspadsering fortjener man jo.
Hold lige kæft. Hold kæft.
I er som en fandens børnehaveklasse.
Jeg forstår ikke, at I er en flok genstridige -
- anstrengende, fandens brokkerøve.
Men samtidig er I Sveriges bedste politifolk.
- Det er I faktisk. - Det er vi faktisk.
Vi har glemt en person. Den vigtigste ...
Sven. Det er for hans skyld, vi er her.
Og i dag fik I Svens morder til at tilstå. Tillykke.
Jeg ved, hvad Sven havde sagt nu: "Så skal der bundes, strissersvin."
- For Sven. - For Sven.
Uret tikker. Derinde er der en læk. De kan slippe ubåden når som helst.
Og her står vi til en skide forfest. Christian må løse det her.
- Jeg kan da ikke presse ham... - Han har selv påtaget sig opgaven.
Jeg gjorde intet. Han begyndte bare at snakke.
- Rakel var stenhård. Du var så... - Nej... Av.
Nej, nu fester vi. Kom så. Tag lidt af det her ...
- Er du glad, Hanna? - Både og.
Dejligt han tilstod. Synes du ikke det?
Ja, Tina. Indimellem er man heldig.
- Hvad mener du? - En politimorder tilstår pludselig.
- Jeg ved ikke, om det skyldes held. - Det var fandens heldigt. For dig.
Nu sidder du sikkert for en stund.
Hør lige, Petter Hill er død.
Jeg har lige fået en sms. Petter Hill er død.
Han har taget livet af sig.
- SVT. - Kan nogen nu dømmes for mordene?
Vi mener, at forbrydelserne er opklarede.
Beviserne mod Hill er overvældende.
Men det afgør anklagemyndigheden selvfølgelig.
Her i fængslet blev den mordmistænkte Petter Hill altså fundet død i går.
Det var lykkedes Hill at få et barberblad ind i cellen...
Du ser så træt ud, Christian. Får du ikke sovet ordentligt?
Jo, det går fint.
Dejligt det snart er overstået, ikke?
Hvad mener du?
Operation Krajina.
- Er det nu, det sker? - Det antager jeg.
Alle de her møder.
Og så kommer Majmun i morgen. Det er nu, det sker.
Du ved aldrig noget, hvad?
- Hvor meget ved du da selv? - Kun det, Davor fortæller.
Det er det samme her.
Godmorgen.
- Fantastisk fine billeder. - Tak.
Jeg tror, de hjalp Petter til at beslutte sig.
Det glæder mig. Tak for din hjælp.
Jeg stoler på, at Petters familie bliver økonomisk kompenseret.
- For vores familie står ved sit ord. - Det ved jeg.
- Hej. - Hej.
- Er du bevæbnet? - Ja.
Har du trackeren med?
Her.
- Den er magnetisk, ikke? - Med en senderadius på 500 km.
Godt. Majmun kommer i morgen til Dubravkas fødselsdagsfest.
Derfra tager han hen for at møde ubåden. Der har jeg et vindue.
Kan jeg få trackeren på motorcyklen, fører Majmun jer til ubåden.
Det er vores bedste mulighed.
Okay.
Når det er overstået, lover jeg, at ingen får at vide, hvad du har gjort.
Det lover jeg.
Mor, der er kommet endnu flere blomster.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal stille dem.
Men Jesus Kristus ... Christian.
Hjælp Blanka med at bære.
I må bære det hele ind i spisestuen.
Hvad er det, du laver? Tag det ned. Det skal væk.
- Davor bad mig hænge det her. - Jeg ligner en på 80 år, ikke 60.
Kagerne. Du sagde, der skulle være 200 kremsnite og 200 fritule.
- Men der er kun 100 af hver. - Der er ikke flere.
Selvfølgelig er der det. Kør nu bare.
Christian. Vi skal hente vin. Tag det der med.
- Trist, at din mor ikke kan komme. - Ja.
- Skal hun virkelig arbejde i aften? - Nej, det tror jeg ikke.
- Løj hun? - Jeg tror, hun har gang i en fyr.
- Hvorfor tager hun ham ikke med? - Det ved jeg ikke. Han er måske 19.
Hej, Majmun.
Kom, Christian.
Så, nu kommer de.
Hej. Kom ind.
Tillykke med fødselsdagen, Dubravka.
- Hej, hvor er du dog vokset. - Det er længe siden.
- Og tak for hjælpen. - Hej, Mattias.
Det var lige, hvad jeg ønskede mig. Velkommen, Mattias. Mange tak.
- Forkert retning. De kommer jo nu. - Jeg skal lige fikses op.
Hej. Lorenz. Det er længe siden, vi sås. Tillykke med fødselsdagen.
Er du her?
Hvor er Davor?
- Nedenunder. - Nå, dernede.
- Smag lidt tunge. Oksetunge. - Nej, ellers tak.
Du er nødt til at spise. Du er nødt til at passe på dig selv.
Nu er vi tæt på. I nat.
- Der er ingen Pelinkovac. - Vent. Jovan. Kom.
Hent Pelinkovac. Garagen. Venstre køleskab.
Nej, jeg henter det. Jeg ordner det. Giv mig nøglerne, Jovan.
Giv ham nøglerne.
- Er der andet, du vil have? - Det er fint.
Hvad var det?
Bare rolig. Det er bare serberne, der kommer.
Christian.
- Hvad laver du? - En rotte. En fucking rotte.
Christian, giv mig våbnet.
Kom.
Det skal nok blive godt igen. Det skal nok blive godt igen.
Det går over. Du bliver ikke ved med at have det sådan her.
Vi har et signal. Trackeren er begyndt at sende.
Hvor godt.
- Det her er Mats. - Hej.
Velkommen. Sid ned.
Okay. Først vil jeg takke jer for, at I er her.
Vi skal lave en hemmelig operation. Den er også hemmelig for ledelsen.
Da vi kom til Sverige for 25 år siden, havde vi næsten intet.
Vi havde mistet vores hjem, vores restaurant -
- og vi havde mistet far.
Men du kom ikke for at græde, du kom for at arbejde.
Og det gjorde du hver dag, dag og nat.
Zlatko ordnede dit første rengøringsjob.
Ivana lånte dig penge, så du kunne åbne Brandbergens mindste pizzeria.
Og vi står her i dag takket være dit slid og takket være vores venner.
Vi skal følge efter en motorcykel, som vi har sat en sender på.
Senderen fører os til et gigantisk parti narko.
Vi skal sikre narkotikaen og anholde føreren -
- som også er Sven Birgerssons morder.
Går alt, som det skal -
- så slår vi derefter til mod et kriminelt netværk i Stockholm.
Og i aften er en helt særlig aften.
Skål for dig, mor.
- Skål. - Skål.
Skål.
Tillykke til dig ...
VI ER KLAR!
- Hvordan har du det? - Bedre.
- Er du sikker? - Ja. Undskyld. Tak.
Nu har de sluppet ubåden.
Vi er meget, meget tæt på.
Mor åbner gaver. Orker du at være med?
Selvfølgelig. Jeg kommer.
Men så store fester her, havde vi hverken penge eller venner til.
- Nu ... Nu bevæger han sig. - Okay.
- De har sluppet ubåden. - Så kører vi.
Hallo, alle sammen, nu åbnes der gaver.
Undskyld.
- Hvor er Zvonomir? - Han forsvandt af sted til noget.
Han fortsætter nordpå.
- Hvor langt foran ligger han? - Seks-syv kilometer.
Jeg tror, han drejer fra.
Ja, han drejer fra mod øst.
Hallo ... Hallo.
Hallo.
Hvad fanden...?
- Den bevæger sig ikke. - Er han standset?
Jeg ved det ikke.
- Arbejder du? - Ja, jeg arbejder.
- Den her lå dernede. - Okay.
- En pickup er lige blevet stjålet. - Men så er det jo ham.
- Ved du, hvor han forsvandt hen? - Nej.
- Det er en labyrint af grusveje her. - Fandens, har vi mistet ham?
- Hvor er vi? - Östhammar, tæt på Ersholmen.
Ersholmen? Der var du jo.
Mordet på Jens Lindström. Og kvinden, som mente, hun havde set nogen.
Ja, og vi troede, det var Majmun.
- Men det var et hus ved kysten. - Ja, med bådehus. Vi kører.
Nej, du må ikke skyde.
- Går alt, som det skal? - 45 minutter.
- Vi bør nok ikke køre tættere på. - Vi kan stoppe herhenne.
Vi har 45 minutter, siger Christian.
Christian ... Min kilde, Christian.
Christian. Christian, min kilde, Christian.
Tekster: Lasse Glavind Medietekst Danmark